Budai Judit
presbiter
„Krisztussal együtt keresztre vagyok feszítve: többé tehát nem én élek, hanem Krisztus él bennem, azt az életet pedig, amelyet most testben élek, az Isten Fiában való hitben élem, aki szeretett engem, és önmagát adta értem.” (Galata 2,20)
A helyi kórház Endoszkópos Laborjában dolgozom vezető asszisztensként. 1965-ben születtem, gyermekkoromat Körösnagyharsányban töltöttem. Egész kicsi gyermekként hallottam már bibliai történeteket hívő nagynénémtől, aki gondoskodott arról is, hogy nyaranta Biatorbágyon, gyermekheteken vehessek részt. Itt olyan mélyen megérintett Isten szeretete, hogy tudtam, egyetlen boldogság létezik a földön, és azt egyedül Istennél találhatom meg. Teljes életemet odaadtam akkor Istennek és kértem, hogy Ő legyen Uram, én pedig az Ő gyermeke. Ettől a pillanattól valami egészen új kezdődött az életemben. Emberi kapcsolataim rendeződtek, és a szokásos kamaszkori lázadások helyét átvette a békesség és a ’révbe érkezés’ biztos tudata. Az Egészségügyi Szakközép iskolát elvégezve 1984-től a kórház Onkológiai osztályán helyezkedtem el ápolóként, majd munka mellett elvégeztem az egészségügyi főiskolát, diplomás ápolói végzettséget szerezve. A III Belgyógyászaton szakoktatóként kamatoztattam megszerzett ismereteimet. Későbbiekben a Pécsi Tudományegyetemen Egyetemi Okleveles Ápolói diplomát vettem át.
A gyulai gyülekezetbe 2000-től kapcsolódtam be, amikor apukám halálát követően édesanyám hozzám költözött. Ezzel megszűnt a szülőfalum és Gyula közötti állandó ingázás és lehetővé vált a gyülekezeti munkába való aktív részvétel. Sokrétű feladatok közül elsősorban a gyermekek közötti munkát vállaltam, a gyermek Istentiszteletek megtartását és a gyermekfelügyelet megszervezését. Az elmúlt tizenkét évben presbiterként a missziói ügyekért voltam felelős. Megtérésem óta sem változott meg az a meggyőződésem, hogy örökre „révbe értem”! Ezt az életet pedig nem érdemes és nem is lehet másképp élni igazán és boldogan, mint: Krisztussal együtt keresztre feszítve, többé ne én éljek, hanem Krisztus éljen bennem!